![23802150](https://static.slobodnadalmacija.hr/images/slike/2024/07/03/o_23802150_1024.jpg)
Voda koju pijemo nije dobra. Štoviše, puna je pesticida i to trifluorooctene kiseline (TFA) poznatije pod nazivom „vječna kemikalija“. Potvrdila su to istraživanja na razini EU-a, gdje je u čak 94 posto kontroliranih uzoraka vode otkriven TFA. Alarmantno visoke razine kontaminacije vječnom kemikalijom trifluorooctenom kiselinom (TFA) otkrivene nedavno u europskim vodovodima, potaknule su organizaciju Pesticide Action Network (PAN Europe) da u suradnji sa svojim članicama analizira 55 uzoraka vode za piće (voda iz slavine i mineralna voda) iz 11 zemalja Europske unije. Kako bi se ispitalo prodire li TFA i u duboke rezervoare vode iz kojih potječe mineralna voda, u studijski program uključeno je 17 uzoraka mineralne i 2 uzorka izvorske vode. I rezultati su poražavajući 12 od 19 uzoraka bilo je kontaminirano TFA koji ulazi u vodu kao proizvod razgradnje PFAS pesticida i F-plinova. Rezultati su sažeti u izvješću TFA: Vječna kemikalija u vodi koju pijemo.
Hrvatska bez kontrola
Trenutno se u Hrvatskoj ne provode testiranja i nadzor pitke vode na TFA i ostale PFAS spojeve ((perfluorirane i polifluorirane alkilirane tvari), ostavljajući građane izložene ovim toksičnim kemikalijama bez njihovog znanja. Zasigurno, kada bi se provele odgovarajuće analize i hrvatski vodovodi i slavine bili bi puni TFA onečišćenja. Ovako analize se ne provode pa imamo privid da je kod nas sve u redu.
Pozivamo Ministarstvo zdravstva, Ministarstvo poljoprivrede, Ministarstvo zaštite okoliša i zelene tranzicije, Hrvatski zavod za javno zdravstvo i sve relevantne institucije da poduzmu hitne korake za rješavanje problema kontaminacije trifluorooctenom kiselinom u hrvatskoj vodi. Buduće aktivnosti trebaju uključivati redovita testiranja, razvoj i implementaciju strategije za smanjenje kontaminacije s TFA i ostalim PFAS spojevima u vodi za piće te podizanje svijesti građana o izvorima kontaminacije te rizicima od kontaminacije, ističe Tara Glaser, volonterka udruge Zemljane staze.
Ipak, u sklopu ove široke akcije uzet je jedan uzorak iz hrvatskih vodovoda i to onaj iz Samobora gdje je također utvrđena prisutnost „vječne kemikalije“.
- Uzorak uzet iz slavine u Samoboru sadrži količinu trifluorooctene kiseline ispod prosjeka uzetih uzoraka. No, ovaj rezultat nipošto ne smijemo smatrati pozitivnim - TFA je perzistentan spoj, ne razgrađuje se, zato se i naziva “vječnom kemikalijom”, što znači da je vrlo izgledno da će se njegov sadržaj povećavati, ako ne eliminiramo izvore onečišćenja. Također, ne može se isključiti mogućnost da uopće ne postoji “sigurnosni prag” za ovu kemikaliju, jer nova studija pokazuje teratogeni potencijal. Budući da se može detektirati u dijelu Hrvatske sa značajnim udjelom šuma i prirodnih staništa, trebamo se zapitati kakvi su rezultati u poljoprivrednim područjima gdje se pesticidi intenzivno koriste, pojašnjava predsjednica udruge Zemljane staze, Natalija Svrtan.
Toksične kemikalije
Iako je riječ o iznimno toksičnoj kemikaliji utjecaj za zdravlje ljudi minimalno je istražen.
Rizici po zdravlje jedva da su istraženi
TFA je vrlo postojan proizvod razgradnje PFAS pesticida i F-plinova. Unatoč širokoj prisutnosti u vodama diljem svijeta, postoji nedovoljan broj studija o rizicima za okoliš i zdravlje. Procjene rizika značajno se razlikuju zbog razlika u načinu na koji se regulatori nose s oskudnim znanstvenim saznanjima.
Ipak, samo hitna zabrana PFAS pesticida i F-plinova može spasiti našu vodu, jednoglasni su EU stručnjaci za zaštitu prirode i toksikolozi. Prema nekim procjenama unos 50 mikrograma (μg) TFA po kilogramu tjelesne težine dnevno je prihvatljiv. Međutim, ovakva ograničenja razlikuju se među zemljama članicama EU-a, pa tako je u Njemačkoj prihvatljivi dnevni unos iznosi 12,5 μg dnevno, dok je u Nizozemskoj samo 0,32 μg dnevno.
Ovu pretpostavku podupire nedavna Bayerova studija o reproduktivnoj toksičnosti TFA kod kunića, koja je otkrila ozbiljne malformacije fetusa. Najnovije informacije govore da je Njemačka agencija za kemikalije nedavno je predložila da se TFA klasificiraju kao toksične za reprodukciju kod ljudi i životinja.
Dobra vijest za sada je da za razine TFA, koje smo pronašli u većini uzoraka vode za piće, čini se da su još unutar onoga što se smatra sigurnim granicama prema trenutnim saznanjima. Međutim, unosi TFA svakodnevno se povećavaju, a “sigurnosni međuspremnik” je već vrlo mali. Štoviše, već smo pretjerano opterećeni drugim PFAS spojevima. Stoga se odmah moraju poduzeti mjere za sprječavanje daljnje kontaminacije trifluorooctenom kiselinom, ističe Helmut Burtscher-Schaden iz GLOBAL 2000 - Friends of the Earth Austrija.
Iako je kontaminacija s TFA široko rasprostranjena, trenutno u EU ne postoji zakonsko ograničenje za TFA u površinskim vodama, podzemnim vodama, pitkoj ili mineralnoj vodi.
Nema zakonske regulative
Tek 2026. treba stupiti na snagu standardna granična vrijednost za "ukupni PFAS" od 500 ng/L u vodi za piće. Po definiciji, ova vrijednost uključuje TFA jer je to PFAS spoj. Međutim, kada je Komisija predložila ovu vrijednost, nije se smatralo da bi postojeće količine TFA premašile ovu granicu. Polovica analiziranih uzoraka vode iz slavine prelazi graničnu vrijednost od 500 ng/L za "ukupni PFAS", ako je TFA uključena u ovaj parametar.
Sara Johansson, viša službenica za pravna pitanja za sprječavanje onečišćenja vode u EEB-u, kaže da iz
pravne perspektive, TFA je do sada bila i ostala ‘nevidljiva‘ kemikalija.
- Nedostatak standarda kvalitete za podzemnu ili površinsku vodu i nepostojanje ograničenja TFA za pitku vodu doveli su do široko rasprostranjene kemijske kontaminacije koja je prošla ispod radara. S ažuriranjem standarda onečišćenja vode reguliranih Okvirnom direktivom o vodama, to bi se moglo promijeniti: Europske institucije sada imaju priliku postaviti smjer za zaštitu voda - to duguju svojim građanima. Ljudi imaju pravo na zdravu vodu, smatra Johansson.
Široko rasprostranjena pojava i visoke koncentracije TFA u vodi za piće postavljaju pitanja o toksikološkim i pravnim implikacijama, a budući da nema odgovarajuće zakonske regulative na razini EU-a pa tako i nacionalnog zakonodavstva RH, potrošačima se daje lažan osjećaj sigurnosti da piju zdravu i kvalitetnu vodu, koja je ipak zagađena "nevidljiva" kemikalija.