![<p>Mislav Bezmalinović na tribini poljudskog bazena</p>](https://static.slobodnadalmacija.hr/images/slike/2024/08/31/o_24912557_1024.jpg)
Krenuo je prvi od sudionika panela u Korčuli danas 76-godišnji Ratko Rudić, i to sa sjećanjem na trijumf u LA-u 1984., eto prošle subote, 10. kolovoza, bilo je točno 40 godina od njegovog prvog olimpijskog zlata, ali sjećanja ne blijede. Ujedno su to bile njegove prve Olimpijske igre u ulozi trenera. Zadnja utakmica, 5:5 protiv domaćina. Amerikancima je trebala pobjeda za naslov, vodili su 5:2, ali...
Njemu s lijeva u Centru za kulturu Korčula bio je 49-godišnji Dejan Savić, a s desna 70-godišnji Denes Kemeny, i što smo imali na panelu u Korčuli? Falio je Joan Jane, koji je Španjolsku odveo na olimpijski tron 1996., te aktualni olimpijski zlatnik, Uroš Stevanović, koji prije samo šest dana sa Srbijom nastavio niz što je počeo njegov prethodnik, Savić, u Riju 2016, te nastavio pet godina poslije u Tokiju.
Tad, nakon povratka iz Tokija, zapjevali su igrači Saviću: A sad adio!
Ima u tim riječima, koje je otpjevao Oliver, i riječi: I tko zna gdje, i tko zna kad.
I mi smo to mislili krajem prošlog tjedna čekajući finale: tko zna kad će opet Srbija biti zlatna, pogotovo kad smo prošli tjedan dobili u olimpijskom Parizu Španjolsku u četvrtfinalu, a 48 sati poslije Mađarsku u polufinalu, kako smo favoriti u tom velikom finalu, kako ćemo dokazati kako imamo kvalitetniju momčad, te se drugi put u povijesti popeti na tron.
Ali, nismo bili pravi u toj zadnjoj utakmici turnira, koji je bio super jak, u kojem je 8,9 reprezentacija ‘pucalo‘ na postolje, te nam je London 2012. i dalje jedini gdje smo na najvećem natjecanju otišli do kraja. Srbija treći put u nizu i ukupno olimpijski pobjednik, a naši treći put ukupno sa srebrom oko vrata.
Uglavnom, Rudić je uzeo zlato 1984. i 1988. sa SFRJ, zatim 1992. s Italijom, te 2012. s Hrvatskom. Kemeny je s Mađarskom slavio u Sydneyju 2000., Ateni 2004. i Pekingu 2008. godine. Savić trijumfirao u Riju 2016. i Tokiju 2020., koji je zbog korone bio godinu poslije. Dakle, devet od posljednjih jedanaest zlata sjedalo je jedno uz drugog u Korčuli u subotnje prijepodne. I imali su što reći, a tko će, ako neće oni.
U domu KPK je vaterpolska festa ovog vikenda. Da, čudo tko je sve došao u dom kluba koji je 1978. iznenadio sve te osvojio europski trofej. Ishvalio je Rudić domaćina, i nije trebao ništa dodavati, uljepšavati, pa se Korčulanskim domom kulture prolomio veliki pljesak.
KPK, Korčulanski plivački klub, prije 46 godina osvojio je prvo Kup Jugoslavije, i to je već bilo čudo, a zatim i već spomenuti Kup pobjednika kupova Europe (nezaboravni naslov u svim novinama: KPK osvojio KPK), i to je uspio u sastavu u kojem su gotovo svi bila njegova djeca, koja su nekoliko godina prije trijumfirali u juniorskoj konkurenciji u bivšoj državi. Nakon toga je sve krenulo.
Korčula je i danas najmanji grad koji ima osvajača europskog trofeja. Ne samo u vaterpolu.
Ukratko, točno 100 minuta se pričalo, razgovaralo, raspravljalo, odgovaralo na pitanje, ako ćemo ukratko: Treba napraviti sve kako bi što više ljudi razumjelo našu igru.
Što je bilo očito na panelu? Nezadovoljstvo trenera i igrača. Ne čuju njihov glas čelni ljudi svjetskog vaterpola. Zatim, neka nova pravila, koja su donesena, ‘guše‘ vaterpolske virtuoze. Eto, Felipe Perrone, koji je bio također sudionik panela, jedan je od tih igrača za kojima vapi vaterpolo, ali njegov ‘ples‘ je ‘ugušen‘ u većini slučajeva.
Potom, stoji, promjene se rade, ali su spore. S nekima se napravi korak naprijed, a potom se donesu neka nova koja vrate vaterpolo dva koraka unatrag, i tako već desetljećima, smatraju vaterpolski velikani. Kad je dosta nepoznanica gledatelju, kad on ne razumije što se događa, postaje mu dosadno, a nema dileme tko tad gubi.
I kad je sve počelo sa sjećanjem kako je bilo u LA-u prije 40 godina, u usporedni s ovim danas, eto i mi se sjećamo kako se čas favorizirao bek, te smo imali ‘kišu‘ prekršaja u napadu, pa kad su glavni kod sudaca bili centri, tad su bekovi ‘letjeli‘ van za svaki ‘krivi pogled‘. I kad je bilo tako, sve se svodilo na realizaciju igrača više, pa se sjećamo i prijedloga kako bi svaka momčad trebala imati po 20 igrača više, pa tko tu bude uspješniji, pobijedio je, a u tom ‘moru‘ šablona, tko zna igrat, tko ima vica u igri, tko je bogom dan za vaterpolo, taj je ‘mrtav‘.
Panelom su otvoreni Svjetski dani vaterpola na Korčuli. Večeras od 20 sati je u domu KPK, u moru, utakmica Zlatna Hrvatska iz Londona 2012. pod vodstvom Rudića kontra reprezentacije svijeta, koju će voditi Igor Milanović, još jedan član Kuće slavnih. Ako bi se zbrojili svi klupski trofeji i medalje na velikim reprezentativnim natjecanjima aktera utakmice vjerujemo kako je u pitanju četveroznamenkasti broj!
Da, Korčula je ovog vikenda centar svjetskog vaterpola.